Na nedávných Chutích světa (report byl tady) jsem jásal nad vínem Munia Roble 2009, červeným od španělského vinařství Viňa Guareňa. Jásala i Evas, taková shoda by jednoho vykolejila, protože o ní vím, že zahraniční vína nemá ráda.
![](http://archiv.sklenicka.com/wp-content/uploads/c77c7c1d9f_81088143_o2-472x295.jpg)
100% odrůda Tinta de Toro (což je nejspíš synonymum pro Tempranillo, ale spolehnu se na vzpomínky z degustace na Chutích světa, protože nerad gůgluju) a šest měsíců v bariku. Tradiční postupy mohou mít za následek tvorbu sedimentu, varuje zadní etiketa, ale já mám pro strach uděláno! Příjemná ambaláž s jednoduchou etiketou. Výrazná temně rudá barva, jako třešně. Ve vůni přezrálé ovoce štiplavé až do kvašení, karamel a minerální podtón. V chuti suché, extraktivní, koncentrované, jemně kořeněné, se zajímavým kovovým podtónem a teplými tříslovinami v závěru. Kovová chuť mě zřejmě před týdnem na Tastes of the World zaujala natolik, že jsem si prošel i ostatní jejich vína. Tohle je zajímavě strukturované, slušně dlouhé, ale v podstatě příjemné jednoduché pití. Přesto vůbec ne triviální, banální nebo přehlédnutelné. Tipoval bych víno jako ideální doplněk k zahradnímu grilování, kdyby sakra už nebylo po sezóně. Tak aspoň pořádný biftek!
Všechno se ale nedá vysvětlit britským tíhnutím k polosyrovému masu: podle německého e-shopu dostalo letos víno 90 bodů v hodnocení časopisu Wine & Spirits. Docela dobrý na víno koupené za 175 Kč (se slevou pro účastníky degustace, v ceníku za 219 Kč).